Wellness חלק 1
3 דצמבר 2023אורחת: טל אלמוג, אלקטרה FM
סמנכ”ל משאבי אנוש של הקבוצה מספרת על תחום ה-Wellness לעומק ועל הפעילות הענפה שאנחנו עושים עבור העובדים והעובדות שלנו.
![](https://www.electra-fm.co.il/wp-content/uploads/2023/12/img_electra-podcast-cover-2.jpg)
תמליל
עידית: בתוכנית הפעם נדבר על Wellness, מאיפה המושג הגיע, מהו קשור לארגונים ובכלל בשביל מה הוא טוב?הפעם יש איתנו את טל אלמוג, טל היא סמנכ"ל משאבי אנוש בקבוצת אלקטרה FM,קבוצה שמונה 6,000 עובדים.וטל, למעשה, אחראית על מחזור חיי העובד משלב הגיוסוהקליטה דרך כל הפיתוח של העובדים עד, למעשה, שלב הסיום. אני את טל הכרתי כאשר נקלטתי לקבוצה לפני כשלוש שנים, ואת האמת מיד נוצר בינינו חיבור. מהר מאוד גילינו כמה הרבה יש לנו במשותף וככה כל שיחת מסדרון הפכה להיות ים שלם של תובנות ושיחות בלתי פוסקות.אז היי טל, מה שלומך? תודה שהצטרפת אלינו.
טל: אהלן אהלן, כיף לי להיות פה. אני חובבת פודקאסטים. אז בשבילי זה ממש מרגש שהזמינו אותי להתראיין בפודקאסט.
עידית: כיף, כיף לשמוע. אנחנו דרך כלל אוהבים לפתוח את התוכניות הפודקאסט שלנו באיזשהו ציטוט מיוחד של האורחים את יכולה לשתף אותנו באיזה ציטוט שלך או איזה דמות כלשהי שמעוררת בהשראה?
טל: אז אין לי ציטוט, אבל יש לי דמות, לפני כמה חודשים ביום האישה הבינלאומי, אז צילמו אותי לאיזה סרטון של אלקטרה דווקא ושם אמרתי שהדמות הכי משפיעה בחיים שלי או מעוררת השראה היא קרן ליבוביץ'. אבל שם זה היה סרט קצר, אי אפשר היה להרחיב אז אני רק אגיד שיש באישה הזו את כל הערכים שאני מאמינה בהם כאישה.
טל: מה למשל?
עידית: היא הבן אדם הכי נחוש שאני פגשתי. שבעיניי זו תכונה שהיא מדהימה מדהימה ואצילית והכרחית בתפקידים שלנו.
עידית: לגמרי.
טל: היא נכנסה לקורס קצינות על שתי רגליים ויצאה על כיסא גלגלים. והבת שלי תכף יוצאת לקורס קצינות. והיא מגדלת זוג תאומים לבדה. והיא גם לימדה את עצמה ואחר כך הפכה את זה לשיטה, ללכת דרך הסרעפת בלי הכיסא גלגלים.
עידית: מדהים.
טל: אז איך שאני לא מסתכלת על זה, זה פשוט מעורר השראה ברמות קשות.
עידית: זה נחישות והתמדה מדהימה.
טל: כן, היא לא נותנת לחיים להפריע לה. היא פשוט כובשת כל פעם עוד פסגה. זה גם מאוד קשור למה שאנחנו מדברים עליו היום, אבל זה פשוט מעורר השראה.
עידית: אז בואי תספרי לנו באמת קצת מה זה wellness?
טל: אז wellness, לפחות כמו שאני מבינה את זה, ואני ככה הרבה שנים כבר משתעשעת ברעיון הזה להכניס את זה לארגון, לקח לי זמן או לקח לארגון זמן להיות בשל. אבל wellness זה שילוב של well-being עם well-doing. אז נתחיל מה-well-doing שזה יותר קל, זה מה אני עושה עבור עצמי, זה מה אני עושה עבור האחר, זה מה אני עושה עבור הסביבה. וב-well-being זה איך אני מרגיש, שהרבה פעמים אנשים מתעלמים מזה. זה כאילו צד שלא מטופל ולא מדברים אותו. אבל אחת הצרות החולות של התקופה שלנו זה הסיפור של סטרס, זה הסיפור של חוסר בשינה. שזה אי אפשר לעשות תכנית של wellness בלי להתייחס גם לצד הזה.
עידית: אוקיי, זה בעצם כאילו איך הבן אדם מתמודד בתוך סיטואציה בצד של ה-well-being.
טל: נכון.
עידית: זה ההתייחסות לזה, למעשה.
טל: נכון.
עידית: אוקיי, ומתי התפיסה הזו בעצם התחילה לצבור תאוצה?
טל: תראי, ארגונים מדברים על wellness המון המון שנים. הם לא קראו לזה wellness והם גם לא דיברו כל ה-well-being שהרגע דיברנו עליו, הם לא התייחסו להיבטים האלה.
עידית: לא נראה שהם הכירו בכלל את המושגים האלה.
טל: לא הכירו וגם הסיפור אז זה נתפס כמשהו מאוד רוחני ולא מותאם לעסקים בכלל. היום יודעים שרוב המנכ"לים המובילים בארץ ובעולם עושים מדיטציות, עושים mindfulness ומשהו שלא היה קיים בעבר. אבל כן הבינו שהעובד או חיי העובד חשובים למעסיק מעבר לאיך הוא בתוך מקום העבודה. אז זה לפני שנות ה-70 התחילו לדבר את זה, אבל בואי נגיד שבעשור האחרון מדברים על wellness, כמו שאנחנו כבר מדברים על זה.
עידית: זה כבר שזור בכל דבר בעצם.
טל: נכון, לפעמים זה גם קצת פופוליסטי. אבל זה לא משנה, כי בעיניי גם אם אתה עושה מהלך שהוא פופוליסטי ובסוף הוא תורם לעובדים בארגון שלך, אז זה good enough, אפשר להתחיל מזה.
עידית: בהחלט. למעשה כל אדם אחראי על עצמו ועל הבריאות שלו, איפה אנחנו מכניסים פה את המעסיקים בתמונה?
טל: אני חושבת שהאחריות המרכזית של המעסיק זה לאפשר לעובד לעשות דברים שהם עבור הרווחה שלו. תיאורטית לא אמור להיות קשר לאיזה ערך זה מביא לארגון, פרקטית הקשר הוא קשר הדוק. אם אני כארגון מאפשרת לעובדים שלי גם לספור צעדים וגם לעשות אימונים תנועתיים.
עידית: את מייצרת להם בעצם סביבה תומכת לאפשר את הבריאות שלהם.
טל: נכון, אני מאפשרת את זה ואני גם מתאימה את זה לשעות שהן שעות שם מחוץ לשעות העבודה כדי שהן יוכלו להיות חלק. ובחלק מהדברים אני גם עושה בשעות העבודה, אז ברור שאז הקשר הוא יותר הדוק. אבל אני חושבת שזה בעיקר ההבנה שמה שקורה עם העובד מעבר לשעות העבודה, מאוד מאוד מעניין אותי ואני מכבדת את זה ואני נותנת לזה מקום.
עידית: בהחלט, זה מאוד מאוד חשוב. למעשה, למה אז אם אנחנו מדברות על כמה זה חשוב ואיך אנחנו פוגשים את זה היום במציאות היומיומית, למה למעשה לא כל החברות משקיעות בתחום הזה?
טל: קודם כל אני חושבת שיש הרבה חברות שהן חברות שמורניות וכחברה שמרנית אתה באמת עסוק בעיקר בתפוקות של העובדים. אתה בכלל לא תופס את המרחב האישי שלהם כמשהו שהוא רלוונטי למקום עבודה.
עידית: נורא old fashion, נורא של פעם כזה.
טל: זה מאוד של פעם, אבל זה גם אבולוציה של ארגון. לפעמים זה לוקח זמן אז אני לא כל כך שופטת אותם אם בסוף הדרך הם יגיעו לאן שאני חושבת שצריך להגיע, אז אני מפרגנת להם על הדרך. ואני גם חושבת שזה גם תשומות שמשקיעים, גם תשומות ניהוליות וגם כספים וגם המשאבים וגם אתה מפנה את העובדים עם משהו אחר שהם עושים. אז יש פה לפעמים אינטרסים סותרים.
עידית: בהחלט. מה לדעתך דורש מהמעסיקים כל נושא של תהליך הטמעת wellness בארגון? כאילו, מה החשיבות של המעורבות של המנהלים או של העובדים להצלחת התהליך הזה?
טל: אז אני אגיד, קודם כל, יש לי קצת באופי לנסות לעשות דברים שהסיכוי שהם יצליחו הוא לא גבוה. אז התהליך הזה הוא מאוד כזה, אוהבת לאתגר, אוהבת לאתגר את עצמי ואת הסובבים.
עידית: יפה.
טל: למה? כי התפקיד המרכזי שלי בשלב הזה, בגלל שרק השנה נכנסנו לתחום הזה זה ליידד את העובדים בארגון ואת המנהלים בארגון עם הרעיון.
עידית: תני לי דוגמה למשל.
טל: לדוגמה, למה שמנהל בשטח יעניין אותו כמה צעדים העובד שלו הלך? למה שהוא ישקיע בזה זמן? למה שהוא ידבר על זה בישיבת צוות? ומה בכלל מעניין אותי כמה צעדים הולך העובד שלו וכמה צעדים הוא הולך? אני, לעומת זאת, לא אגיע לאתר בלי שאני אבדוק שכולם מחוברים לאפליקציה ושכולם הלכו היום מלא צעדים. אז השלב הראשון זה ליידד את העובדים ואת המנהלים עם הרעיון. אחר כך אני חושבת שכעובד, אתה קודם כל מסתכל על המנהל שלך. זה שיש איזה אחת טל אלמוג,
עידית: איזה role model כזה.
טל: בדיוק, ושהיא חברה של עידית ולטל ולעידית ברור למה זה חשוב, לעובד זה לא מעניין מה את או אני חושבות. מעניין אותו מה חושב המנהל שלו בשטח. ואם המנהל שלו לא חי חיים בריאים ולא עושה מודלינג למה המשמעות של לחיות חיים בריאים. אז מה העובד עכשיו יצא באיזה הצהרות כאלה? זה פחות, לכן אני חושבת שהתפקיד המרכזי והטמעה של תכנית כזו היא דווקא למנהלים בשטח ובגלל זה זה גם האתגר. כי אין פה קסמים וזה עבודה דרך הרגליים, תרתי משמע.
עידית: איזה למעשה פעולות עושים כרגע בקבוצה באלקטרה FM בתחום ה-wellness?
טל: אז כרגע אמרתי אנחנו בתוך הליידד את העובדים עם התהליך, אז השקנו אפליקציית צעדים.
עידית: מקסים, אז בצורת זה כאילו דרך הטלפון?
טל: זה דרך הטלפונים החכמים שאני חושבת שיש להם לרוב העובדים. זה מתחבר למכשיר שלך, יש הרבה עובדים שביומיום שלהם הולכים המון מתוקף התפקיד שלהם בכלל, בסדר? אם זה חשמלאים, אם זה עובדים, פועלים...
עידית: ולא חשבו לרגע שהם צריכים אולי למדוד את זה.
טל: ועכשיו הם נורא שמחים שהם רואים שכמות הצעדים שלהם היא מאוד גדולה. ויש גם תחרויות מגניבות ויש פרסים מגניבים. ויש כבר מאות עובדים רשומים באפליקציה, אני חושבת שצריך להיות אלפים. אז יש לפנינו דרך. אין כנס, אין קורס, אין פגישה שעושים עם עובדים בתוך הארגון שלא מציינים wellness. אנחנו עושים ביקורי שטח ואנחנו עושים פעילות wellness. אנחנו עושים כנסי מנהלים ועושים פעילות wellness.
עידית: כלומר, זה גם צורך שאת מרגישה שמגיע מהעובדים בעצם מעצמם.
טל: נכון. יש משהו בלאפשר את האתנחתא הזו ולפני שמדברים עבודה, בואו רגע נעשה 5 דקות של מתיחות.
עידית: מקסים
טל: שהוא מפרגן לעובדים והוא נותן להם להרגיש נעים וחלק מדבר שיותר גדול. אפילו בחדרי ישיבות, נגיד שה-Wellness משפיע, לא כמו שהייתי רוצה, כי מתערבבים לפעמים רוגלכים בתוך חדרי הישיבות, אבל בגדול כן יש ירקות, כן יש פירות, וביום מן הימים זה יהיה גם יותר שזור ב-Day to Day שלנו.
עידית: אז נוכל לצפות לאיזה קיר ירוק עוד מעט בחדר ישיבות?
טל: אני, החלום שלי זה תחרות של גינות ירק באתרים. זה החלום שלי. אני חושבת שזה מאוד קל, זה מאוד ישים, וזה הכי חיבור בין האדם לסביבה. האדם נותן לסביבה, והסביבה מחזירה לו.
עידית: מהמם, מדהים. יש עוד איזה תכניות ככה בקנה, שיתופי פעולה, של דברים שעומדים לעשות?
טל: האמת שהכל עוד לפנינו, אנחנו ממש בהתחלה של ההתחלות נקרא לזה, אבל כן בכוונה... הקורונה קצת משבשת לנו, במובן הזה שאם הייתי רוצה שתהיה קבוצת ריצה שהיא פעילה, אז בקורונה אני פחות יכולה. אני כן יכולה להוציא עובדים למרוצים, וגם עשינו את זה, גם בחמישה קילומטר, וגם עשרה קילומטר, ב-night run בפתח תקווה, במרתון תל אביב, עשינו דברים כאלה, אני כן הייתי רוצה שזה יהיה יותר שיגרה. אימוני ספורט, גם בבוקר וגם בסוף יום, סדנאות בישול, הרצאות על אורח חיים בריא. כי אני חושבת שבין לרצות לחיות בריא, לבין לדעת מה אתה צריך לשלב, יש עוד מרחק.
עידית: בהחלט.
טל: אז אני, בגלל שאני חובבת פודקאסטים, אני שומעת את זה כל הזמן, אבל כן הייתי רוצה להנגיש את זה בארגון בצורה יותר מדויקת ויותר מלאה.
עידית: מקסים, אז איזה כיף, יש הרבה עוד למה לצפות. אז תודה רבה, טל, היה מקסים, תודה על הזמן, ותודה רבה.
טל: בשמחה, היה לי כיף.